![](https://tzinios.lt/wp-content/uploads/2024/07/diedukas.jpg)
Eigirdžiuose gyvenantis ūkininkas Petras Japkinas yra tikras rožių entuziastas. Prieš 40 metų pasodino pirmąją savo rožę ir nuo tada negali sustoti – vis atranda naujų veislių, kuriomis papuošia savo išpuoselėtą rožyną. Kai prieš porą metų lankėmės Petro gėlyne, jis augino per du šimtus rožių veislių krūmų, o šiuo metu jų kone trys šimtai. Jis puikiai žino visų savo auginamų rožių pavadinimus ir ypatingai jomis rūpinasi, gal todėl jo rožynas tiesiog klesti ir nuo jo grožio neįmanoma atitraukti akių.
Aurelija SERVIENĖ
P. Japkino išpuoselėtas rožynas atima žadą vos tik įėjus – spalvingi rožių žiedai ir jų aromatas apsvaigina. Rožynas kruopščiai prižiūrėtas, viskas suderinta, skoningai sutvarkyta aplinka, iš kurios nesinori išeiti. Ir pats šeimininkas sako, kad čia atgauna jėgas ir blogą nuotaiką nuveja šalin.
Petras turi sukaupęs tiek žinių apie rožes, kad galėtų konsultuoti visus rožių mylėtojus ir augintojus. Savo patarimų jis niekam negaili, mielai dalijasi patirtimi ir kviečia užsukti į savo rožyną.
Petras naujų veislių žvalgosi internete, važinėja į Kauno botanikos sodą bei Šiauliuose esantį Frenkelio vilos rožyną. Jis daug skaito apie šias gėles ir tik gerai įsigilinęs nusprendžia, kokią rožę įsigyti. Sako, kad nenori rožių, kurios greitai nužydi – norisi, kad jų žiedai džiugintų kuo ilgiau.
Dar visai neseniai P. Japkinas turėjo apie 200 rožių krūmų, o šiandien jų skaičiuoja 270. Planuose – išplėsti rožyną iki 300 krūmų. Tam jau ruošiamas žemės plotas, kuriame kitais metais įsikurs naujos rožės. Pašnekovas atvirauja, kad po to žada sustoti – ne dėl to, kad daugiau rožių veislių nerastų, mat jų pasaulyje skaičiuojama 10 000, bet todėl, kad jau užteks.
Rožynui paįvairinti tarp šimtų rožių Petras skoningai įkomponuoja ir kitus augalus.
Tokių didelių rožių augintojų Telšiuose Petras nesutinka, bet turi keletą bendraminčių Kuršėnuose, Kaune, Klaipėdoje ir Kretingoje.
Anot rožių augintojo, rožė nėra ilgametis augalas – ji geriausiai veši iki 8–10 metų. Rožėm tinkamiausios sąlygos augti yra naktį, kai oro temperatūra laikosi 15–18 laipsnių, o dieną – iki 25 laipsnių. Šios gėlės labai jautrios vėjui ir skersvėjams, be to, yra reiklios maisto medžiagoms, nes joms reikalinga didžiulė energija išauginti tokius žiedus. Todėl rožių geriau nesodinti arti kitų medžių.
Ūkininkas pašmaikštauja, kad rožių žiedų nei daigų nepardavinėja, tik investuoja. Kai išgirsta klausimą, už kokius pinigus atiduotų savo rožyną, Petras tvirtina, kad jis neįkainojamas.
Nėra dienos, kad jis neaplankytų savo roželių. Pasak jo, šios gėlės labai greitai auga, todėl būtina jas aplankyti, pasidžiaugti jų žiedais. Be to, darbo čia gana nemažai – surinkti nužydėjusius žiedus, papurenti žemę, patręšti, palaistyti.
Petras rožes laisto vakarais, tai daro retai ir negailėdamas vandens. Būna ir taip, kad tenka rožių krūmą pašalinti, jei veislė nepasiteisino arba per žiemą neišgyveno. Jis niekada negelbėja pavargusių augalų, geriau iškart sodinti naują. Vien pavasarį iš rožyno pašalino 20 gėlių kelmų, bet pasodino tris kartus daugiau.
Ypač šeimininkui patinka rožyną aplankyti ryte, saulei tekant, kai rožių žiedų skleidžiamas kvapas intensyviausias: „Ateini, koks grožis, oras gaivus, rožių žiedai nuostabūs, gali žmogus nugriūti… Ir vėl pasisemi tos energijos, ir vėl pirmyn.“ Petras sako kartais pasvajojantis, kad jei būtų jaunesnis, būtinai pasodintų medžių parką ateities kartoms.
Pasak P. Japkino, rožė yra populiariausia gėlė pasaulyje, vadinama gėlių karaliene, apie jas yra sukurta ir parašyta begalė dainų ir eilėraščių: „Rožė – tai meilės, tikėjimo, laukimo, vilties, prabangos, skausmo simbolis. Ši gėlė – tai draugė, kuri lydi mus visą gyvenimą.“
Rožių augintojas pasidalijo nežinomo autoriaus prasmingomis eilėmis apie šias gėles:
„Aš parašysiu tau eiles ant rožės žiedlapių baltų,
Gražias eiles ir be klaidų.
Aš parašysiu tau eiles ant
pievų smilgos,
Kad kelias pas mane nebūtų tau toks ilgas.
Aš parašysiu tau eiles ant
pievų rūko,
Gražias eiles, širdies eiles ant pienės pūko.
Pabudęs ankstų rytą tuos rūkus suplėšyk,
Tik mano tu eilių, prašau, po pievas neišmėtyk.“